Mina damer och herrar, vi sänder live om fem, två, en...
Vi är tillbaka med någon som kan allt.
Hon är livsstilsguru, gör-det-självare och kärleksexpert.
Hon hjälper er till ett perfekt firande och se till att ni får sällskap.
-Joanna Moret, god helg. -God jul, Sarah. Kul att vara här.
Bra. Tack för att du kom. Grattis till bästsäljaren "Kärleksrevisionen".
Tack. Kul att läsarna tycker om den.
Och att de dejtar. Den är full av tips om hur man hittar och behåller kärleken.
För att kärleken är praktisk. Kärleken kräver faktiskt arbete.
Vänta inte på kärleken, gå ut och hitta den.
-Vilken djärv idé. -Jag har en annan idé att visa upp.
Det här kan ni göra med någon speciell för att visa att ni älskar julen.
De är så lätta att göra.
Apropå par, din pojkväns identitet är ett mysterium.
Men vill veta vad ni planerar inför julen och vad han heter.
Sarah, Sarah...
Det blir snö, skratt och mycket julstämning.
Där har ni det. Hitta kärleken och julglädjen med Joanna Moret.
-Kul att ses, som vanligt. -Detsamma. Okej.
Fröken Moret? Cameron, Teds assistent. Jag hjälper dig.
Vi har inte träffats.
-Hej. Författarspecialen är för... -Bred?
-Jag vill prata om en nyårsspecial. -Vänta kvar, så kan ni prata sen.
-Vi kan... -En sekund, bara.
Hej. Nej, jag har inte hunnit...
Älskling, jag kan inte bara...
Du har rätt.
Ja, jag ska ta itu med nummer sjutton, tolv, ett, två och tre.
Jag måste sluta. Vi pratar om hur mycket jag ligger efter hemma sen.
Va? Jag hör inte? Är det slut?
Mellan oss?
Är allt okej?
-Ja. -Okej.
-Hej. -Goldie, du är sen.
De sa att du var fantastisk. Jag låtsas titta och ger dig min åsikt senare.
-Lunchar du inte å mina vägnar? -Vi måste faktiskt prata.
Gumman, jag kommer ihåg när du bara pysslade hemma.
Joanna Moret, du är inte bara ett namn, du är ett varumärke.
-Du är otäck när du är snäll. -Fansen älskar dig.
Vi får brev från folk vars liv har förändrats av dina bästsäljare.
-Ska jag skriva en julbok till? -Jag vill göra dig till stjärna.
Jag kollar kalendern.
-MacAllen Entertainment. -TV-producenten?
Jag träffade Del MacAllen som kan ha nämnt-
-att de tycker att du bör få ett eget program.
Vi sparar den kramen.
Det är inte klart än. De älskar det du gör, men det är en trestegsraket.
Det börjar med ditt seminarium.
De håller "Jul i luften"-festivalen och behöver en talare till.
Du håller ett kort tal om att hitta kärleken med dina strategier.
-Seminarium, check. Steg två? -MacAllens julgala.
Vänta, galan som tidningarna skriver om dit ingen blir inbjuden?
-Jag har hört talas om den. -Bra, för du ska planera den.
-Det är om mindre än en vecka. -Och du är bjuden.
-Det är på julafton. -Detaljer. De ser det som din audition.
Joanna Moret använder sina färdigheter
för att skapa årets evenemang.
Du får visa vad du kan, så att de kan visa det för miljoner TV-tittare.
Över hela USA, varenda dag.
-Då är steg tre kvar. -Hur kan det bli galnare?
Lustigt att du nämner det. De vill att du närvarar med din...
-Min? -Pojkvän.
Jaha! Jaha. Oj.
Jag kan hålla tal och planera en fest, men hur...
Goldie... Vad ska folk tro?
Upptäcker de att mannen som uppfyllde alla dina krav för kärlek dumpat dig...
-Brian och jag gjorde slut för längesen. -Gumman, vi har pratat om det här.
Det var fel tillfälle att gå ut med det precis när boken kom ut.
Men tänk såhär: Det finns värre skäl att hitta en pojkvän till jul.
Jag behöver bara planera årets fest, hålla tal och hitta kärleken.
-Jag vet inte om jag klarar det. -Det gör jag.
Godsak eller inte? Ta för dig. Jag heter Ted Domrose.
Du är Joanna Moret. Författare, kärleksexpert och julguru.
-Känner du till mitt arbete? -Nej, men jag producerar programmet.
Jag skämtar. Jo, det gör jag. Tack för att du var med.
Det var ett nöje. Jag ville...
Ursäkta. Börja du. Jag ville säga att det var kul...
Ursäkta. Mitt...
Någon ville att jag skulle säga vilket fan hon är och tacka för dina råd.
-Vad snällt. Vem då? -Mitt ex.
Bör jag lägga till "så tråkigt"?
Jag har haft tråkigare dagar.
Blev hon arg, så blir inte författaren till "Kärleksrevisionen" glad.
Vissa ser mig som kärlekens räddare, medan andra ser mig som...
En galen moster på tacksägelsedagen som lägger sig i ens kärleksliv.
Jag har hört värre.
Jag tror att äkta kärlek är mer än en känsla. Mer än en filosofi.
Mer än poäng och listor?
Rätta mig om jag har fel, men jag gör en professionell gissning.
Ditt ex är missnöjd med din förmåga-
-att följa en viss kärleksexperts system för att behålla kärleken?
Det fanns tecken, men inte det hemska S-ordet. Separation.
-Julen får lite slagsida. -Vad planerar du att göra själv?
-Stumfilmsfestival, är det trist? -Jag beklagar.
Gillar du varm choklad? Vad är grejen med poängen?
Ett sätt för båda att ta reda på vad de vill ha och hur de ska få det.
Genom att ge av sig själv. Då får man poäng till det man behöver eller vill ha.
Gör man inget, så får man inga.
Man kan lista ut vad man vill ha och vad det är värt.
Ja, men... Poäng, listor och romantiska gester...
-Glöm inte pussar i pannan. -Alltid är det något nytt!
Jag försöker hänga med, men det är för många regler. För stor press.
-Vilken tirad till chokladen. -Därför bad jag om vispgrädde.
Hon spelade efter dina regler.
Hur jag än försökte, och det gjorde jag, kändes det som ett korsförhör.
-Frågar du hur du får tillbaka henne? -Nej.
Jo. Jag vet inte.
Förresten, en sak Sarah nämnde.
Den mystiske mannen i ditt liv.
Denna perfekta klippa som står i kontrast till män med brister.
Såna dina läsare hanterar.
Baserat på regler som enligt mitt ex Valerie och dig som skapat dem-
-blir början till slutet på relationen.
Ja... Min fråga... Fanns det en fråga?
Du låter som Valerie. Eller så låter hon som du.
Jag jobbar hårt, har fina vänner, älskar familjen. Gillar hundar och katter.
Ungar ser mig som en klätterställning.
Vad hände med att man gillar någon, tror att de gillar en, så frågar man...
-Vill du bli min pojkvän? -Ja, precis.
-Vänta, vadå? -Det är inte som du tror. Lång historia.
-Jag har ett förslag. -Är det på grund av stumfilmerna?
Hör på. MacAllen Entertainment vill ge mig ett eget program.
Som audition ska jag hålla tal och planera deras julgala.
Men de vill inte bara lära känna mitt arbete, utan mig.
-Inklusive den osynlige pojkvännen. -Precis.
-Och jag ska spela den pojkvännen? -Det är komplicerat, men... Ja.
-Det låter galet. -Vi säger såhär.
Lova att spela den kärleksfulla, perfekta, pannkyssande pojkvännen-
-så hjälper jag dig att förstå boken och lappa ihop relationen med Valerie.
Det är bara en vecka. Jag håller tal, imponerar på MacAllen och skriver på.
När du och Valerie blir kära igen, så gör vi slut.
Jag släpper en pressrelease om... Om...
Att pressen från våra karriärer blev för mycket och att vi delar på oss-
-men är goda vänner.
Vi ber att få vara ifred under denna svåra period.
Var det ett ja?
-Vad gör du? -Ger dig din första lektion.
JAG BEHÖVER DIG!
-Det är en servett. -En gest.
Mottagaren ser att du bryr dig.
Att du ser henne. Det finns någon du bör ge den till.
Och, innan jag glömmer-
-lektion ett, del två: läs.
Tack.
Ge mig handen.
-Jag är ledsen. Hur ska jag säga det... -Jag vet.
Ska vi göra det, så måste det vara trovärdigt.
Vi får börja direkt.
Eller hur, mitt lilla kålhuvud?
Jag har läst reglerna. Nummer sex triljoner... Plus minus en triljon.
Ett smeknamn visar att man känner, åtrår och förstår dem.
Fint. Då börjar vi på seminariet. Imorgon.
-Partner. -Partner.
-Det är galet, eller hur? -Som mamma eller proffs?
-Båda är otäcka. Börja som proffs. -Du klarar det. Visa världen vad du kan.
-Och som mamma? -Gumman, vad du rör till det.
Men pappa och jag älskar dig. Han är väl söt?
God natt, mamma. Jag älskar dig.
Okej. Jag klarar det. Jag klarar det.
Jag fattar inte att jag gör det här.
Hej. Förlåt.
-Har du aldrig kostym? -Har du aldrig jeans?
-Har de flyttat Nordpolen hit? -Ett fantastiskt evenemang.
Okej, vi låter oss inspireras.
Oj. Vilken festlig stämning, min lilla selleri. Bättre?
Fortsätt försöka.
Nu trampar du på i ullstrumporna. Eller julstrumporna.
Du har listor för allt.
MacAllen-evenemanget har både familj, vänner och kollegor.
Jag vill kombinera dem, så det inte blir för mycket arbete eller fritid.
-Att magiskt slå ihop dem. -Det här kanske hjälper. Gnägg.
-Du får bli bättre på att hjälpa till. -Ditt koncept är fantastiskt.
Det kan bli större än fikonpudding.
-Måste du vara så larvig? -Måste du vara så allvarlig?
Joanna Moret? Jag såg dig där bortifrån och tänkte komma och hälsa.
Kan du signera min bok? Din bok, menar jag.
Det gör jag gärna.
Jag heter Barbara. Dina råd har förändrat mitt liv totalt.
Jag har gjort allt. Min pojkvän har fyllt i listan, vi har rett ut poängen.
Han ligger lite efter, men han är en mästare på kärleksfulla gester.
Vad härligt. Berätta mer.
Du har rätt. Jag har rätt att ha regler, även om de ses som ytliga.
De är viktiga för mig och jag ska vara viktig för mig.
Vad kul att du har fått det bättre.
Jag hade aldrig velat vara med honom innan han blev någon helt annan.
Varsågod, Barbara. Trevligt att träffas.
-Tack. Hej då. -Hej då.
Vi tittar var jag ska hålla talet.
-Oj, så kan man ju också göra. -Jag skulle aldrig ha på mig girlangen.
Nej, titeln. "Romans vid jul, bröllop vid nyår." Jösses.
Var inte negativ. Och hör på, du och Valerie kanske ska på smekmånad.
-Tror du det? -Å, Ted. Rara Ted.
-Se och lär, gräddbakelsen. -Noterat. Bakverk är okej.
Mina damer och herrar, en stor applåd för författaren till "Kärleksrevisionen":
Joanna Moret!
Hej. Tack för att ni kom idag.
Vi ska prata om kärleken, hur man hittar den och hur man behåller den.
Ni som är här har redan tagit det första viktiga steget.
Nästa steg avgör om det blir julskinka med de framtida svärföräldrarna-
-eller färdigrätter ensam hemma.
Därför har jag skapat kärlekstriangeln.
Utvärdera, koncentrera, utpeka.
Utvärdera potentiella partners så objektivt ni kan.
Koncentrera er på era kärleksmål.
Till sist måste ni peka ut vad som är viktigt för er.
Det innebär svåra val. Uppfyller personen mina krav?
Om det är något jag ogillar, kan jag säga det då?
Och vad kan jag leva med-
-och än viktigare, utan?
Ni är värda kärlek. Se er omkring.
Kom ihåg att inte ge efter för ensamheten, utan besegra den.
Tack. Tack så mycket.
Varsågod. Tack. Ja, vi tar en bild.
-Ett, två, tre. -Tack. Hej då.
-Vad bra de var. De hängde med. -Verkligen.
-Okej, kom igen. Jag klarar det. -Vilket?
Du kom och såg. Vad tyckte du?
Okej. Det kändes ytligt. Kyligt, kanske.
Om det inte funkar ska man bara gå vidare utan att reda ut det?
Du kallar det vägen till kärlek och äktenskap, men det låter själviskt.
Är Valerie självisk som tänker på sig själv?
Det är annorlunda. Hon är annorlunda.
Ska man ljuga för sig själv och
varandra i en relation som inte mår bra?
Folk är perfekta med sina brister. Brister kan vara charmiga.
De får en att skratta och le. De väcker gnistan.
Men de läggs på hög. En persons charmiga brist gör nån annan galen.
-Varför inte söka efter det bästa? -Det bästa är en illusion.
Ibland är det inte kostymen-
-utan jeansen med hål på knät som gör en bekväm med sig själv.
-Och den man är med. -Bekvämlighet är självbelåtenhet.
-Joanna? -Herr MacAllen, vilken ära.
-Säg George. -Ted Domrose, min... Pojkvän.
Vad kul att ni två kommer på vår julaftonsgala.
Alla på MacAllen ser fram emot att se vilken prägel du ska sätta på den.
Vi vill se Joanna Morets bästa dekor, musik och mat-
-och julkänslan bara du kan ge.
Det du visar oss vill vi visa alla varje dag i alla vardagsrum i hela landet.
-Ingen press. -Herr MacAllen. George.
Det blir ett nöje att få ge ert
evenemang all min passion och uppfinningsrikedom.
Perfekt. Ni kan komma imorgon.
-Imorgon? Det låter kul. -Jag sviker er inte.
Joanna, det blir kul att jobba ihop.
Ted, trevligt att träffas. Jag ser fram emot att få lära känna er.
-Ja, vi med. -Detsamma, sir.
Det ser jag fram emot. Hej då.
Han är bra. Vad är det?
-Mindre än en vecka kvar. -Att få det perfekt.
Vi har 29 timmar på oss att lära känna varandra så vi kan övertyga honom.
-Om att jag inte är en bluff. -29 timmar?
-Då får vi sätta igång, frallan. -Du tar livet av mig.
Okej. Hem, ljuva hem.
Okej, jag hade fel. Det är hit de har flyttat Nordpolen.
Man lär sig mycket av folks julgran.
Det här är min familj
när jag var hemma över jul första året jag pluggade.
-Ni ser lyckliga ut. -Ja. Julen är viktig i vår familj.
Släktingar, vi lagar mat.
Barn, musik och många julklappar.
-Du, då? -Jag är ensambarn.
Släkten har skingrats och mina föräldrar har flyttat till Florida.
De tar en julkryssning till Bahamas. Inget vinterlandskap, direkt.
Som barn älskade jag att umgås med familjen. Ljusen, snön...
-Julgranen. -Julgranen.
När jag blev äldre umgicks jag med mina vänner i stan.
Vi kallade oss jul-föräldralösa. Vissa fick en ny familj att fira jul med.
Lite som med dig och Valerie?
Hennes familj är härlig. Väldigt öppna och högljudda.
Men det var rörigt. Hon pratade med folk hon saknat och gjorde ärenden.
Ibland ville jag bara ha en lugn stund med en kopp choklad vid brasan.
-Sa du det till henne? -Nej, jag... Jag vet inte.
Då kommer vi till nästa lektion. Julkort.
Ett bra sätt att säga till de man älskar att man älskar dem.
Det är till morbror Louie.
Jättetrevlig, rolig, museiintendent, ständigt singel.
Faster Joyce är ogift. Hon är historielärare och jobbar i antikaffär.
De kanske skulle bowla ihop?
Ja. Intressanta människor intresserar sig för varandra.
Allt i boken är inte dåligt.
Okej, det var nog det sista.
Du ville bara lura mig att hjälpa dig med julkorten, va?
-Nu kom du på mig. -Jag förlåter dig på ett villkor.
Visst.
Okej. Cider och en kaka ordnar allt. Allt är förlåtet.
-Är det så lätt? -Din bok är lite för lång.
Jag är nyfiken. Hur blev du Joanna Moret?
Tja. Jag har alltid älskat att pyssla, baka och laga saker.
Jag gick i designskola och startade företag i vardagsrummet.
Jag hjälpte folk att planera fester, släktträffar och julfester.
Folk behövde hjälp med mer än julgransbelysning, så jag gav dem råd.
Folk fortsatte fråga, jag träffade Goldie och resten är historia.
Rätt tid, rätt plats.
Jag ska öppna dina ögon för vad Valerie
och du vill ha och hur ni ska få det.
Vi var så synkade. Trodde jag. Och så pang!
Ge inte upp Valerie än. Du har ju ett hemligt vapen.
-Mig. -Okej.
-Det var väl allt? -Jag tror det.
-Jag har haft trevligt. Tack. -Nej, det är jag som ska tacka.
Tänk att få lära känna en pojkvän man ska ha haft i åratal.
Gå in innan det faller för mycket. Jag gör rätt bra snöbollar.
Det vill jag se.
-God natt, Joanne. -God natt. Vi ses imorgon.
-Då gäller det. -Då gäller det. Jaha, heja laget.
God natt.
Ted!
-Nå, är du redo. -Vi leker par, jag gör affärer.
-Jag får programmet. Sen gör vi slut. -Och folk säger att romantiken är död.
-Nej, det fungerar aldrig. -Jo, det gör det.
Du får det att fungera. Dina idéer är speciella för att du är speciell.
Annars hade du inte kommit hit.
-Du har mycket grejor. -Jag letar efter en bok.
Nu? Varför måste du...
En fingret-i-boken-spådom. Mormors trick. Man låter orden tala till en.
Det är min spådom.
-Fordonstekniklärarens trick. -Har du läst fordonsteknik?
-Oj. Intressant och talande. -Vill du berätta?
-Det är mitt budskap. -Det är min instruktionsbok.
Okej, om du måste höra mitt öde.
"Fordonet kan få vattenplaning vid hög hastighet på våt vägbana."
-Perfekt. -Nu gäller det.
Så det här får man om ens TV-program gör succé?
Jag har hört att man kan ringa på. Är man gammaldags, så knackar man.
-Jag tänker. -Du drar hit George med viljestyrka.
-Joanna, Ted. Kom in ur kylan. -Du är duktig.
Oj, vad vackert. Och inte julpyntat alls.
Julgranen ska stå där. Jag har redan idéer. Jag vill komma igång.
Vad kul. Det blir början på något underbart.
Jag håller helt med.
Min utvecklings-och produktionschef. Min son Del.
Joanna Moret, en lysande och kreativ kärleksexpert. Vilket nöje.
Så trevligt att träffas.
Hej. Jag heter Ted. Joannas pojkvän.
Jag visste inte vad jag skulle vänta mig.
Den perfekte, mystiske pojkvännen.
Vi har räknat på det. Du är en bra affär. Lojala fans, bra läsarsiffror.
Vi vill göra om det till tittarsiffror och ge dig nya mål.
-Jösses. Jösses, vad bra hon är. -Ja, säkert.
-Det låter otroligt. -Det går. Du säljer annonser.
Ditt kändisskap bland tittarna är rena drömmen.
-Ingen press. -Ingen fara.
Jag är så glad att du är intresserad av mig. Mitt arbete.
Nu när Del har gjort grovjobbet äter vi något. Jag låter ta in era saker.
-Det låter underbart. -Jag skulle älska det, älskling.
-Följ mig. -Del, får jag och Ted talas vid lite?
-Visst. Matsalen är där inne. -Härligt, vi kommer strax.
Spara plats åt oss.
Okej, vad?
Vad var det där? Vad gör du?
Sluta svara med frågor. Du röjer vår täckmantel snart.
Jag gillar inte hur kostymnissen tilltalar dig. Han är sliskig. Robotisk.
Eller så är han en chef som lär känna en möjlig kund.
Du är producent. Du måste göra folk bekväma innan de ska vara i TV.
Det är skillnad på att visa respekt och rata med folk som om... Som om...
Ted, jag uppskattar det, men det här måste fungera.
Sättet han pratar och beter sig på... Han är så beräknad. Så perfekt.
-Är någon svartsjuk? -Svartsjuk?
Låt mig påpeka att jag är din pojkvän. Han är döpt efter en dator.
Okej. Skärp dig nu. Vi går ut innan de tror att något är fel.
Låt mig börja med galan, så tar vi din och Valeries relation sen.
-Visst, men jag gillar inte hans sätt. -Vad har jag satt igång?
-Ja, vad har du satt igång? -Sluta svara med frågor.
Del var besvärlig, särskilt vid jul. Tro inget annat.
Jag tiger och ber far att göra likadant.
Han fick utlopp för energin i företaget.
-Ni gör fina produktioner. -Tacka Del, han sliter hårt.
Men han föredrar rapporter framför folk.
Fakta vet man var man har. Jag gillar att göra-listor.
Att producera program är också kul, att hantera oväntade situationer.
Eller hur, gumman?
Jag gillar också att göra-listor. Apropå det, vi diskuterar galan.
-Till affärerna. -Jag vill börja snarast möjligt.
Med tanke på skalan. Varför är huset inte julpyntat alls? Inte ens en gran?
-Mamma skötte interiören. -Min fru dog efter förra julen.
Det var inte jul förrän hennes röst ekade:
"Fler girlanger och lampor! Större dekorationer!"
-Jag beklagar sorgen. -Ja, verkligen.
Det uppskattar vi. Hon tyckte om dig, min kära.
Att du kom hit var både vår begäran och att hennes önskan uppfylldes.
Vad ska jag säga? Tack.
Vill du börja, så sätter vi igång. Följ mig.
Här är de igen.
Ted, du hade fel igen. Det är hit Nordpolen har flyttats.
-Ja. -Jösses, vad mycket saker de har.
-Å, vad vackert. Är allt antikt? -Ja.
Mamma utökade samlingen utan att göra sig av med något.
-Hon sa: "Tidigare jular..." -"...är en julklapp i sig."
Det är från min första bok. Tänk att hon fick hjälp av mina ord.
Ni ska få sätta igång.
Stanna, det går fortare med din hjälp.
Självklart. Effektivitet är viktigt.
Ja, vi tar ner allt vi kan. Del, ställer du upp allt i den stora salen?
-Det blir nog bra. -Då julbockar vi av det på listan.
Fattar ni? Julbockar? Nähä. Efter dig.
-Du, hur är det? -Så mycket historia. Alla deras minnen.
Det är mer än bra. Jag har hittat mitt tema.
-"Första julen ger minnen för alltid." -Då lämnar jag dig ifred.
-Var är han? -Valerie. Inte här.
Cameron, jag fixade jobbet åt dig. Du står i skuld till mig.
Joanna Moret bjöd ut honom, de är hos MacAllen och jobbar ihop.
Jaså, verkligen?
Här är det sista.
-Mycket grejor. -Det gick som smort för mamma.
Du får använda dem hur du vill.
Det var både mammas och pappas evenemang.
-Jag sviker er inte. -Det tvekar jag inte på.
-Del. -Ted.
-Ingen press. -Du klarar det. Du kan det här.
Du skapar ögonblick och minnen. Det är inte bara affärer när det gäller folk.
Läser du min bok?
Okej. Du och anteckningsboken ska få skapa lite julmagi.
-God natt, Joanna. -God natt.
-Valerie? -När tänkte du berätta?
-Att du dejtar Joanna Moret! -Val, det är inte...
-Det är inte så. Du gjorde ju slut! -Nej. Jag tog ett steg tillbaka.
-Jag citerar: "Det är slut." -Jag behövde utrymme.
-Sa du det för att du behövde utrymme? -Ja. Det blev trångt med en kvinna till!
-Aj! Sluta! -Säg inte vad jag ska göra.
-Vart ska du? -Ge henne råd. Det anar hon nog inte.
Kan du... Valerie! Val, nej.
Var är hon? Den här förklaringen vill jag höra.
-Jag tänkte berätta. Allt gick så fort. -Det brukar göra det.
Tyst, snälla.
-Vad händer här nere? -George! Del!
-Joanna! -Valerie.
Nu när alla är presenterade, kan någon förklara vem kvinnan i min hall är?
Självklart, herr MacAllen. Det här är...
-Min assistent. -Är hon? Ja, det är hon.
Det är lustigt. Valerie behövde få Joannas signatur åt Goldie.
-Min agent. -Men mobiltäckningen var dålig.
Hon fick inte tag på henne och åkte hit.
Hon är så ambitiös.
-Men hon åkte vilse, så det blev sent. -Men nu är hon här. Eller hur?
Ja?
Ursäkta det sena besöket och de något ändrade planerna.
Bara allt är i ordning, så.
-I så fall säger jag god natt igen. -God natt.
-Då är allt i sin ordning. -Vi får skriva på Goldies papper.
Hon väntar. Du ska få åka tillbaka snarast möjligt.
Dumheter. Det är bäddat i rummet bredvid Joanna.
Du kör inte hem i snön.
Tack. Så vänligt.
Okej, Valerie. Då visar jag dig till ditt rum.
Del. -Kom nu. Vad gör du här?
För det första, Valerie: Trevligt att träffas. Det här är inte som det verkar.
-Det sa han med. -Det är ju sant!
Ted, kan jag få sköta det här? Gå ut en stund, så är du snäll.
Okej, såhär är det egentligen.
Kan jag få säga mitt nu?
Tack så mycket.
Tänk att du gick ut med en annan kvinna för min skull. Det är så...
-Galet. -Romantiskt.
Att du, Joanna Moret anstränger dig för Teds skull...
-Jag står här. -...och min för att hjälpa till...
-Vad kan jag säga? -Vi bryter här.
Okej, ställ dem där. Perfekt, tack.
-God morgon. -Det här är ett av mina bästa julminnen.
-Inget säger jul mer än kakbak. -Jag älskade när mamma bakade.
Jag stal en och trodde att hon inte såg. Hon lät mig och låtsades inte se.
Stjäl du en av mina, så ser jag dig. Jag skojar bara.
-Vi har folk som gör sånt här. -Jag vet. Er personal har hjälpt till.
De har hjälpt mig att pynta, men vissa saker vill man göra själv.
-Vill du prova? Kämpa inte emot. -Jag vet inte. Det är ny mark.
-Att skära ut kakor kan vara farligt. -Jag tror på dig. Och har gjort mer deg.
Det hjälper att tänka att man inte skapar en kaka, utan ett minne.
Man får ha kul under tiden.
Schysst. God morgon. Stackars ren, föll han från taket?
Jag är bättre på banker än bakning.
Den är jättefin.
Musiken är klar, menyn är klar och affischerna är skickade.
Jag har en överraskning till.
-När gjorde du det? -Effektivitet.
-God morgon. -Val. Du är kvar.
-Borde du inte åka? Du har inga grejor. -Det kan vänta.
Jag hade en väska kvar från förra resan.
Jag anpassar mig lätt.
Dessutom vill väl Joanna ha hjälp av sin bästa assistent?
Jag kan inte säga nej. Jag ska bli klar här.
Sätta in dem i ugnen och baka pajer. Sedan hugger vi en gran.
Hugger en gran?
Det är så man får in en utifrån. Lukten av färska barr...
-Man kan köpa doften. Granar med. -Ibland vill man göra som förr.
-Vi har folk som fixar granen med. -Jag vet. Jag är en av dem.
-Vad gör du i min garderob? -Vår garderob. Mitt rum är där inne.
-Rumskompisar. Visst är det häftigt? -Något är det.
-Jag ska fixa med granen. -Jag följer med. Det gör nog alla.
Härligt.
Hur kan du inte ha utforskat markerna? Jag får inte nog av dem.
-Den, då? -För liten.
Jag har sett mer av ditt hem än du.
Jag har alltid varit upptagen. Andra lekte kull, jag lekte TV-producent.
Det har jag pappa att tacka för. Men allt blev som det skulle.
-Den här, då? -För bred. Förlåt.
Jag har verkligen trivts här. Allt går fortare än jag kunde hoppas.
-Det är nog ett julmirakel. -Jag har sett dina listor och din bok.
Du ser till att allt är på sin plats. Det gillar jag i en partner.
En affärspartner.
Att ge ens partner komplimanger är en enda stor komplimang.
-Kapitel fyra. Smörar du? -Ja.
-De verkar ha kul. -De pratar nog om kalkylblad.
-När vi pratade sa jag alltid fel saker. -Joanna säger...
Valerie. Jag undrar om inte det var vårt problem. "Joanna säger."
Jag ville veta vad du tyckte. Vad du ville.
Att jag följde någons råd innebar inte att jag inte kände så.
Om det är vad Joanna sa eller Valerie tänkte så var det ändå jag.
Valerie.
JAG BEHÖVER DIG
Del, tänk på att vi inte bara skaffar en gran.
Det är inte bara grenar och barr.
-Vad skaffar vi, då? -En symbol. En hälsning.
En julgran ska påminna folk om deras barndom.
Fina minnen.
Den ska symbolisera julstämning, kärlek, släkt och vänner.
De vi har kvar och de vi har förlorat.
Där. Där är den.
Där är den.
Den sänder ett budskap.
Den är inte ens klädd än. Det är det bästa. Den blir bara vackrare.
Allt är redan vackert.
-Du har gjort den, va? -Hur visste du det?
Jag kände igen blicken.
Kom, ta med dig dem. Den dekorationen borde hänga här, mitt på.
-Eller hur? -Ja.
Du har en sån intressant syn på allt. Det var därför jag ville ha dig.
Till galan. Du har visat mig så många nya möjligheter.
-Det börjar kännas som jul. -Nämen hej, George.
-Jag tänkte kolla hur det går. -Imorgon lär du se förvandlingen.
Jag ser fram emot granen. Det var en av min frus största prestationer.
Eftersom hon följde dina råd i alla år är den säkert i goda händer.
Det tror jag. Jag lovar ingenting jag inte kan hålla.
Bra. God natt.
Jag ska fortsätta med arbetet och låta dig sköta ditt.
TED OCH VALERIE
Hej! Varsågoda och stig på.
Välkomna till första mötet. Det är oortodoxt, men slå er ner.
God morgon.
Jaha. Idag vill jag jobba med grundläggande koncept.
Respekt, kärlek, förståelse och passion.
Man ska diskutera dem med sin partner,
men ni har ju inte kommunicerat så bra-
-så istället pratar ni med mig, som om jag var er partner.
Ibland är det man inte kan säga direkt till någon det ärligaste.
Valerie, du får börja. -Ted, kan du titta bort?
Vänd dig om. Tack.
Valerie. Ted. Säg vad du känner.
Respekt, kärlek, förståelse och passion.
Okej, då.
Ted, ibland önskar jag att du kunde respektera-
-att allt jag ber dig göra är att anstränga dig att ta saker på allvar.
Och passion... Älska kärleksgesterna mer.
Servetten var en fin gest, gör sånt oftare. Det var nog allt.
Bra.
-Din tur, älskling. -Okej, Ted. Då var det din tur.
Berätta hur du känner.
Jag... Jag vill att du ska se mig för den jag är inombords.
Jag är inte perfekt.
Har jag lärt mig något så är det att världen inte består av en helhet.
Det är en serie ögonblick, små stycken trams och allvar-
-som påverkar en på sätt som man inte förstår ibland. Det är okej.
Bara du älskar de ögonblicken med mig.
Både små och stora. Jag vill göra dig lycklig, särskilt när du inte är det.
Du ska veta att mina axlar är starka nog att bära ditt skratt och dina tårar.
När du kommer till ett vägskäl vill jag guida dig rätt.
Allt jag gör ska visa att till och med i den strängaste vinter-
-är du min eviga sommar.
Jag kanske inte alltid lyckas, men jag ska alltid försöka.
Även om jag är...
...perfekt i mina brister.
Bra jobbat, båda två.
Gubben, du klarar det, bara du lär dig systemet.
-Vi fixar granen idag, va? -Ja.
-Joanna... -Jag måste gå ner. Det är mycket idag.
Hej. Tar du in dem i köket? Det är bara runt hörnet.
De här?
Jättebra.
Vi kan väl sätta en där?
Perfekt.
Ted, vi kan få det att fungera.
Vi måste fokusera på varandra och vara ett team.
Vi har alltid fått det att fungera förr. Vi kan reda ut det tillsammans.
Kom in.
Hej.
Jag... Jag vet inte vad jag ska säga.
Jag har inte kontroll över mitt liv och det gör mig rädd.
Är det så farligt att inte veta exakt hur allt ska gå?
Ted, det du sa till Valerie idag...
Till mig...
De gjorde mig glad och rädd, för jag vet inte hur framtiden ser ut.
Vi måste göra slut och avbryta charaden. Det är rena katastrofen.
Illusionen skulle vara kul och enkel eller åtminstone hanterbar.
Man kan inte styra sina känslor.
Jag har listat ut det. Du är expert och har ändå inte förstått.
Du har stora planer, men man planerar för att förverkliga planerna.
Jag förstår inte, men jag kan inte låtsas att vara din perfekta pojkvän-
-om jag ska kunna vara Valeries.
Ted, är det verkligen vad du vill?
Förstår du inte? Du är så nära dina drömmar. Du får ditt program.
Du kommer att uträtta storverk. Och jag har sett hur Del ser på dig.
Det såg jag direkt. Att se er ihop, du med dina filosofier och listor-
-han med sina kalkylblad, sin kunskap och sina kostymer...
Ni är perfekta för varandra, åtminstone på pappret.
Det är verkligare än det jag låtsas vara. Nu kan du förföra Del.
Val och jag fortsätter att jobba på vad det nu är vi jobbar på.
George blir gladare än någonsin.
Joanna, du förtjänar en perfekt pojkvän.
Någon som tänker som du och vill nå samma framgång. Du kan få det.
Det är verkligt och väntar på dig där ute. Alla vinner på det.
Du verkar ha listat ut allt.
Jag har lärt mig av den bästa.
Vi kan väl sticka iväg ett tag?
-Det har varit intressanta dagar. -Hur då?
Du kom för att ordna vår julfest, något vi undrade om det gick.
Plötsligt bakade vi kakor, pratade om vårt förflutna och lärde känna varandra.
Jag har visst legat i.
Höjden var nog när din oortodoxa assistent dök upp plötsligt en kväll.
Det var höjden.
Men det är något med henne. Jag kan inte sätta fingret på det.
Hursomhelst, allt har inte varit som vanligt.
Du, Del. Jag borde nämna en sak som du bör veta.
Ted och jag är egentligen inte... Vi är inte...
-Det går inte så bra. -Jaså?
Ja. Jag vill inte gå in på detaljerna, men du och din far ska veta-
-att det som händer mellan oss inte påverkar min förmåga att arbeta-
-med samma kreativitet och proffsighet.
Det tvekar jag inte på. Joanna, du är ditt arbete och arbetet är du.
Under den här korta tiden har jag lärt känna dig genom det.
Hur var det, "Utvärdera, utropa och koncentrera"?
Ärligt talat så kan Ted nog inte följa såna regler.
Hur många poäng tar han hos dig? Kan han utöva dina taktiker alls?
Du får det att låta som en militärhandbok.
Vad som än fungerar, bara folk rättar sig i ledet.
-Det var många böcker. -Vi har långt kvar, Ted.
Ska vi få det sådär perfekt igen, så måste du jobba på det.
Men jag hjälper dig.
-"Kärlekens affärer", perfekt. -Jag kommer aldrig att duga åt dig, va?
Det är inte bara läsning. Vi kan gå på seminarier och i terapi.
-Har du provat hypnos? -Du lyssnar inte.
Du har rätt.
-Har jag? -Du kan inte ta på strumporna i mörkret.
Hur ska du kunna hypnotisera dig själv?
-Nej. -Jag har sett det. En blå och en brun.
Jag menar att jag vägrar lyssna på främlingar
som säger hur jag ska känna.
Bara för att komma tillbaka till
något som varken var perfekt eller existerade.
Vad menar du? Säg inte Val.
Okej, Valerie. Om vi ska hitta tillbaka till varandra, så ska vi göra det själva.
Utan "Kärlekens affärer".
Och utan "Kärleksrevisionen".
Joanna, kom och gör mig sällskap.
Visst.
Du ska veta, och det menar jag-
-att huset aldrig har blivit så fint på så kort tid.
Fru MacAllen hade varit stolt, det ska du också vara.
Det betyder allt för mig. Jag vill att evenemanget blir perfekt.
-Vad som än händer. -Vad som än händer? Är nåt på tok?
Ted är en bra karl. Jag gillar vad han gör med sin karriär.
Han är på väg upp och jag kan hjälpa honom.
Det skulle betyda så mycket för honom.
Då ska jag säga det till honom.
Med det sagt verkar ni ha en fnurra på tråden.
Ja...
Du och Ted påminner mig mycket om fru MacAllen och mig.
Jag vill inte ge mig ut på hal is när jag säger det till en expert som du-
-men har du inte umgåtts lite väl mycket med min son?
Ibland har kärleken inga fasta regler. Vi behövde bara varandra.
Ett älskat hjärta som bekräftade det vi redan kände.
Det jag tror att du känner för Ted och det Ted känner för dig.
Kärleken är alltid en chansning, min kära.
Tänk om man chansar och förlorar.
Jag ser relationen filtrerad genom mina egna råd.
Det jag säger åt alla att de borde göra, borde jag inte också göra så?
Ted larvar sig alltid och jag är allvarsam.
Han är klädd för att gå till gallerian och jag har dräkt.
Han tänker på det som händer just nu-
-och jag tänker alltid på framtiden.
Hur ska det kunna fungera?
Jag vet vem jag är och vad jag vill.
Det trodde jag, i alla fall. Hur kan jag påbörja något som alla tror är lögn?
Lyckan är aldrig en lögn, varken för en själv eller andra.
Du frågade vad som händer om man chansar och förlorar. Det är fel fråga.
Du borde fråga dig: "Vad händer om jag aldrig tar chansen?"
Hej, Valerie. Jag vill berätta något för Ted.
Jag tänkte ta något att äta. Det har varit en konstig dag.
Ja, minst sagt.
Valerie, du vet väl att jag aldrig har velat såra dig eller Ted?
Ja. Som du säger:
"Goda avsikter kan vara svåra att genomföra."
Jag tror att han lämnar mig och jag tror att det är okej.
Jag vet inte... Jag tror ärligt talat att jag har tänkt för mycket.
Man försöker göra folk till den man vill ha istället för att njuta av den de är.
-Tro mig, jag vet. -Kan man gilla varandra direkt?
Någon man inte riktigt känner. Är det galet? Är det fel?
Det är fel att inte försöka få det som gör en lycklig.
Att man tycker om, älskar eller intresserar varandra. Mitt råd?
Glöm alla mina andra råd. Glöm poängen och dräkterna.
Fånga gnistan.
Jag gillar nog dräkterna.
Jag är inte arg. Det ska du veta.
Jag är glad att du är här.
Ted, kan vi...
Ted?
-Joanna, jag tänkte just på dig. Kaffe? -Nej, tack. Det är bra.
-Del, jag behöver prata med dig. -Bra, jag har också goda nyheter.
-Vad är det? -Kontraktet på ditt program.
Min far tycker om överraskningar, så verka överraskad sen.
Han säger det nog på galan inför alla.
Vi vill börja med koncept och utveckling direkt nästa år.
Vi vill boka in möten med PR-avdelningen...
-Har jag missat något? Är du inte glad? -Jo, Del...
Det är fantastiskt. Det är mer än jag kunnat drömma om.
Men innan vi går vidare måste du veta en sak.
Okej, då kör vi. Del, jag tror aldrig att jag har varit kär.
Killen jag skrev om i min bok-
-var den jag hoppades på eller ville ha, men inte den jag fick.
Med det sagt, den mannen var heller inte Ted.
Ted och jag hade aldrig en relation.
Jag träffade honom för en vecka sedan och tog med honom hit-
-för att bevisa för alla, inklusive mig, att jag var expert på allt.
Jag har ljugit för många. Jag är inte stolt över det och kan inte fortsätta.
Om det är henne ni söker, så får TV-tablån klara sig utan programmet.
Otroligt. Joanna, det är ju fantastiskt.
-Du är ju otrolig. -Är du inte arg?
Du kom just med en lysande marknadsföringsstrategi.
Jag kan se rubriken. "När kärleken talar ut."
Du kan tala ut i pilotavsnittet.
Kärlek, förlust och försoning. Fansen älskar det.
Joanna, du kom hit för att göra ett jobb och har gjort det otroligt bra.
Om Ted är din pojkvän eller inte är irrelevant nu.
Vi ska sälja Joanna Moret oavsett om hon dejtar. Det kvittar.
Ät middag med mig.
För att diskutera programmet eller som en dejt?
Du och jag funkar ihop som partners.
Del, jag förstår om du trodde att jag menade något annat med det här.
Jag söker inte en affärspartner, jag söker kärleken.
Du vet, romantik. En gnista.
Jag har insett att magkänslan är viktigare än att passa ihop på pappret.
Jag erkänner att jag är lite besviken.
Lite generad.
Men jag sluter avtal och ditt finns kvar.
Kasta inte bort det för att jag missförstod.
Du är för bra som affärskvinna och människa för att släppa det.
Låt inte den här chansen falla dig ur händerna.
-Kommer din far att känna likadant? -Jag pratar med honom.
Han blir säkert glad om du säger ja.
Tack, då.
Och ja.
Tillbaka till kalkylbladen.
Jag ser fram emot att jobba ihop.
Vi ses ikväll på galan.
Valerie! Det där är min klänning.
Är det? Jag visste inte det. Den hängde här och jag har inga finkläder med mig.
Jag visste inte att det skulle vara fest och det första jag såg var den.
-Din klänning. Jag hänger tillbaka den. -Valerie! Den skulle se bra ut på dig.
-Tycker du? -Strålande. Den är som gjord för dig.
Vad ska du ha på dig? Vänta, inte ett ord.
Följ med mig. Jag ordnar det här. Rumskompis.
-Vän? -Å, snart gråter jag.
Tack för att ni kom. Ha det så trevligt.
-Fantastiskt. Har du sett Joanna? -Nej. Hon hade en sak kvar att göra.
Du ser fantastisk ut, Val. Förlåt, jag menar Valerie.
Tack. Du får kalla mig Val.
-Men klänningen... -...har hon längtat efter att ha på sig.
Det är ett sånt viktigt evenemang.
George, Del. Jag vill be om ursäkt.
Be inte om ursäkt för att du har infriat varenda löfte...
-...och dessutom så elegant. Inte sant? -Utan tvekan.
Tack, båda två, för att ni förstår.
För allt.
Följer du mig till stora salen? Det är dags för min entré.
Gärna.
Ska vi?
Tack för det här. Du har gjort det jag trodde var omöjligt.
Vårt hem och våra hjärtan är mer vid liv än jag kunde hoppas.
Minns du att jag hade en överraskning till? Kom, jag vill visa något.
Du har hållit din frus minne vid liv i ert hem och i evenemanget.
Det är en underbar gåva som du har vågat dela med mig.
Jag vill återgälda den tjänsten genom att låta dig dela den med alla andra.
Jag har inte sett det fotot på över 30 år.
Det är dina gästers första jular.
Den här julen blir speciell tack vare dig.
Ursäkta.
Ursäkta, herr MacAllen vill säga ett par ord.
Jag vill tacka er alla, vänner, släkt och kollegor-
-för att ni tillbringar ännu en vacker julafton med oss.
Min vackra hustru Caroline är inte längre med oss.
Hon hade älskat det här.
Hon trodde på någon-
-som har hjälpt min son och mig att inse att hon lever kvar i våra hjärtan.
Hjälp mig att tacka den kvinna-
-som ligger bakom detta fantastiska evenemang-
-och snart får ett eget program där hon får dela med sig av sin talang.
Mina damer och herrar, en stjärna i livet och kärleken: Joanna Moret.
Tack.
-Tack. Det är helt otroligt. -Grattis.
Ha det så trevligt på festen.
I livet och kärleken?
-Jag fick tänka snabbt. -Jag gillar det.
Vi ska göra vårt bästa i TV för att visa hur man gör både och.
Det klarar du. Fem dagar i veckan.
-Du behöver nog lite hjälp. -Ja.
Jag önskar att Ted fick se det här och höra nyheterna.
Det gör han.
Julmirakel.
-Snygg frack. -Och du...
-Du ser... -Det är inte jeans. Ett steg i taget.
Jag trodde aldrig att jag skulle få se dig igen.
Jag var rädd att du inte ville.
Joanna, det här är... Du är fantastisk. Du ser fantastisk ut.
Jag ville fråga en sak. När vi kom hit, vad sa din fingret-i-boken-spådom?
-Nu kan du väl berätta? -"Följ ditt hjärta."
Det var ett bra råd.
Och jag har en väldigt viktig fråga till dig.
Vill du bli min pojkvän?
-På riktigt den här gången? -Ja, på riktigt. Inga listor, inga poäng.
Bara vi.
Ja, i så fall. Absolut.
-God jul, Joanna. -God jul, Ted.
Översättning: Emil P.W.S Holmgren Ordiovision